WOZNIAK & SÖNER SLAKTARE
Din bror letar efter dig.
Hej, David.
Var fan har du varit? Tog du med bilen hem igen?
Pappa sa åt dig att inte köra köttbilen privat.
–Hej, mamma. –Men du gjorde det ändå?
–Har du tröjorna till i kväll? –Ja.
Nej, allvar. Har du tröjorna till i kväll?
Ja. Ja, älskling. Ja.
Aleksy, lägg på.
Ja, älskling. Jag skulle aldrig ha gjort henne med barn.
Avla inga ungar, David. Fortplantning är en idiotisk idé.
Hej. Förlåt.
För att betala en skuld–
–har jag byggt ett litet hydroponiskt växthus.
–Odlar du gräs? –Bara du har gröna fingrar.
–Ska jag odla gräs? –Ja.
Visst. Absolut. Det är allt jag saknar för den totala lyckan:
gå med i en knarkliga. Att min fru ringer var tredje minut–
–för att hon ska föda min första unge är inte stressigt nog.
–Hur mycket är du skyldig? –Åttio.
–Åttio tusen. –Åttio tusen?!
Sagt med den minen låter det som rätt mycket.
Hur hamnar du i såna knipor, David?
80 000 dollar? Hur blev du skyldig nån 80 000 dollar?
–Jag lånade för att satsa i Newtech. –Det är ett pyramidspel.
–Han greps. –För nåt annat.
David.
Vet du, David... Jag älskar dig som en son.
–Jag är din son. –Därför älskar jag dig som en son.
Om du inte har våra nya tröjor till kvällens match...
–Jag har tröjorna. –Du måste, det är ju lagfotot.
Jag har tröjorna.
Han kommer inte att ha tröjorna.
Kom igen, kom igen.
Ditt lån har nekats.
Om jag inte får 80 000 dollar kommer det folk och dränker mig.
Kan du skriva det där? Att folk kommer och dränker mig.
Du har ingen säkerhet. Därför kan vi inte ge dig pengar.
–Då är ni en pantbank. –Nej.
Ni är en pantbank med flotta möbler.
Därför måste jag avvisa din ansökan. Jag beklagar.
Okej. Jag förstår.
Det här är ett rån.
–Ursäkta? –Jag sa: "Okej, jag förstår."
–Det här är ett rån, ditt as. –Ursäkta, nu sa du nåt.
Nyss sa du nåt.
Nej.
–Wozniak. Jag ska hämta mina tröjor. –Jag har väntat.
Alla måste ha dem på årets lagfoto.
–Okej, okej! –Tack, vad bussigt.
HYDROPONISK HANDBOK
–Påse? –Nej.
–Rullpapper? –Jag odlar tomater.
Hallå! Det är en varutransport. Jag gör en leverans. Du skojar, va?
Jag svär att jag har tröjorna, vid vår mammas...
Ja! Vid vår mammas grav.
Tröjorna är här hos mig i bilen i detta nu.
Hallå! Lägg av, stanna! Hallå!
Ni har mina tröjor!
–Jag vet att det är sent. –Ja.
–Men du ger mig så fina blommor. –Det gör jag.
Och mr Bernstein tar så väl hand om dem.
–Var har du varit, David? –Emma, förlåt.
Jag försökte betala tillbaka skulder.
Jag förstår, men varför kan du inte ringa eller sms:a?
–Varför kan vi inte ses hos dig? –Det sa jag inte.
–Döljer du nåt? –Ingenting.
Du döljer inget i din lägenhet?
Nix.
Jag är med barn.
Vad roligt.
Ja.
–Emma... –Nej.
Vet du vad?
–Jag kan göra det här själv. –Vad då, själv?
Jag vill ha ett barn.
Men jag vill inte ha en pappa som försvinner när han inte hinner.
Du är opålitlig och har pengaproblem.
Du har egentligen inget liv. Det här är inget liv.
–Jag har ett liv. –Nej.
Folk med liv ringer inte på hos gravida kvinnor på natten.
Jag visste inte att du var gravid.
Du hade vetat det om du bara ringde mig då och då.
Jag antar att jag först för ett ögonblick var chockad.
För det var en chock.
Men sen...
...gick skräcken över och jag fick känslan...
...att det kunde bli det vackraste som hänt mig.
Stevie, nej. Stevie, nej! Klockan är tre. Gå och lägg dig.
Inte i sandlådan. Vart ska du? Inte i sandlådan!
Du måste få Emma att göra abort.
Hur kan du säga så? Hur kan du säga så inför dina barn?
De vet att de är för gamla för att aborteras.
Jag börjar inse att jag kanske vill ha en unge.
Du är en fri man. Du vill inte ha barn. Barn är svarta hål.
De suger upp all din energi, dina pengar, din tid, ditt hår.
Minns du när jag hade snyggt hår?
–Jag får inte upp den längre. –Hur kan du säga så inför dina barn?
De lyssnar ändå aldrig på mig. De hör inte min rösts frekvenser.
Och jag har problem med att få fullt stånd nu.
Det är onormalt i min ålder att inte få ett fint, stort stånd.
Vad gör du? Gå och lägg dig igen.
Inte i sandlådan. Lägg dig inte i sanden!
–Som din vä... –Pappa?
–Pappa. –Gå och lägg dig.
–Pappa. –Jag försöker prata här. Sluta.
–Pappa! –Sluta nu.
Men jag tror faktiskt att jag vill ha en unge.
Får jag som din vän och advokat vara ärlig?
Visst.
Du har inte färdigheterna för att fostra ett barn.
Jag behöver ordning i mitt liv.
–Och det här är ordning? –Jag tycker att det är vackert.
Pappa!
David Wozniak.
Jag är inte David Wozniak.
Bakdörren var redan uppbruten.
Jag heter Mark Williams och är advokat.
Jag har försökt få tag på er i flera dar nu, mr Wozniak.
Jag är inte David Wozniak. Jag är städhjälpen.
David är i Mexiko.
Jag har ganska ont om tid, men jag ska fatta mig kort.
Mellan 1991 och 1994–
–donerade ni sperma under pseudonymen "Starbuck"–
–på den privatägda Graboski–Levitt– kliniken, som jag företräder.
Nej. Det var ingen fråga, utan ett konstaterande.
Vi har alla bevisen för det.
Jag är inte...
Under 33 månader var ni en mycket, mycket flitig donator.
Ni donerade 693 gånger–
–i utbyte för vilket ni erhöll en summa på 24 255 dollar.
Er sperma är av mycket god kvalitet.
Tack. Er sperma är säkert också högklassig.
Vissa komplikationer uppstod.
Vilket innebar att mr Graboski–Levitt under en period gav er sperma till...
...alla kvinnor i hans klientel.
Ni har avlat 533 barn.
–Och 142 av dem vill veta vem ni är. –Va?
Ni är biologisk far till 533 barn.
Jag är inte David Wozniak.
Varje gång ni donerade skrev ni på ett sekretessavtal.
Juridiskt är Graboski–Levitt–kliniken skyldig att skydda er identitet.
Men ett antal av era barn bestrider nu avtalens laglighet.
De vill veta vem Starbuck är.
Jag är inte David Wozniak! Jag är inte David Wozniak!
Adjö!
För alla de 693 donationerna skrev du på ett sekretessavtal?
Varenda gång. Jag skrev alltid på sekretessavtalet.
Skrev du på avtalen före eller efter kroppsarbetet?
–Före. –Du ruskade alltid tupp ensam?
Tänk att du aldrig har berättat det.
Man ringer kompisen när man knullat, inte när man ruskat tupp.
Men om du insisterar så lovar jag att ringa varje gång jag kör solo.
Intressant erbjudande, men för tidskrävande.
De hävdar att din rätt till anonymitet är mindre viktig–
–än deras mänskliga rättighet att veta vem deras biologiska far är.
Det är väldigt invecklat.
Väldigt, väldigt invecklat.
Det är... Det är jätteinvecklat.
Vet du att det är alla advokaters dröm att plädera för nåt så viktigt?
Ett banbrytande mål som blir ett prejudikat?
Mamma sa att jag aldrig blir nåt. Jag ska visa kärringen.
Som din advokat föreslår jag att du slutar runka på kliniker.
–Måste jag skaffa en riktig advokat? –Du har inte råd.
Jag aktiverar min legitimation.
–Har du inte legitimation? –Inte efter en liten formalitet.
Nåt med ett försvunnet daterat formulär och en muta. En bagatell.
I hopp om att få Starbuck att träffa dem–
–vill 142 av barnen att du ska veta vilka de är.
Det här kuvertet innehåller profiler på 142 av dina barn.
Öppna det inte!
–Hej, Starbuck. –Säg inte så. Kan Susan ta barnen?
När hon inte ger allt för karriären ligger hon med män jag inte gillar.
–Har du barnvakt? –Som ska passa kuvertet?
–Jag öppnade det. –Sämsta idén nånsin.
Jag tog bara ut en profil. En. Vet du vilken jag tog?
Andrew Johansson.
Vi måste åka.
–Vad har du? –225. 200 dollar.
Där är han.
Kom igen, 13! Jobba, 13! Kom igen, Johansson!
13 är fri! Passa!
Andrew Johansson gör tre poäng.
Försvarsspel, försvarsspel! Försvarsspel! Ja!
Såg du honom?
Såg du 13 blocka?
Varför tar de inte in honom? Matchen är snart slut.
Varför... De tar in honom!
13 sekunder. Var med nu. Han är fri.
Passa honom! Passa 13! – Varför passar de inte 13?
Han är fri. Ta den. Han har den, han har den!
Andrew! Andrew! Andrew!
Det var mina gener.
Mina gener var på en proffsbasketplan i kväll.
Det var en förlängning av mig som satte det avgörande skottet.
Spelar dina barn proffsbasket?
Inte vad jag vet. Men de berättar inte allt.
Vi kan hävda otillräknelighet.
–Va? –Jag vet inte.
Du kanske inte kan hållas ansvarig för saker du gjorde när du var labil.
Vi kan köra på dina psykproblem.
Jag har inga psykproblem.
–Jag har inga psykproblem! –I rätten ska du säga det exakt så.
Ett, två, tre, Wozniak!
Ett, två, ett, två!
Eliten, eliten! Nu spelar vi basket.
Backa!
Fort, upp! Får man slå till armen?
Plocka och kör! Kom igen! Backa, backa! Snygg block!
Passa mig! Jag gör en jam. Okej, ingen jam.
–Vilken position spelar han på? –Lite hjälp...? Tack!
–Kan vi ses här igen vid två? –Emma!
Vänta lite.
Jag har beslutat att skaffa ett liv.
Jag jobbar.
Jag ska övertyga dig om att jag förtjänar att vara ungens far.
Ursäkta.
Fyra dygn i sträck... Jag har inte sovit en blund.
Men jag har aldrig varit så lycklig. Tänk att jag kan älska nån så mycket.
Ungen skiter fyra gånger om dan och jag börjar nog bli galen.
Jag börjar bli galen, för jag svär... Hans blöjor gör mig stolt.
Jag är helt säker på att mitt barn skiter mycket bättre än andra barn.
Din bror vill vara pappaledig för att beundra sin sons blöjor mer.
Jag har rätt till pappaledighet.
Jag har tre barn. Två timmar efter förlossningarna betjänade jag kunder.
Du bara måste ha barn, David.
–Vad? –Min flickvän är gravid.
–Har du en flickvän? –Ja.
David, du kommer älska det.
Men din unge skiter aldrig som min.
–Kan du fatta? –Nej.
Jag är bara borta i en timme.
Nej, det ska jag inte. Jag har ringt alla.
Hur ofta har jag hoppat in för dig?
Herregud. Jag bönfaller dig. Jag behöver verkligen din hjälp nu.
Jag kan inte ens prata med dig.
Ja?
Kan jag hjälpa dig?
En espresso att ta med, tack.
Jag sa "ta med".
Finns det ett lock?
Har ni lock? Man brukar få lock när man beställer kaffe att ta med.
3 och 25.
Du kunde vara lite artigare.
Jag är kund. Du är barista.
Skulle det vara möjligt att uppföra sig hövligt?
–Vad fan menar du? –Ett litet "varsågod" och "tack".
–Ett litet tack. –Förlåt.
Tycker inte din generation att det är coolt längre?
Vem fan är du?
Om du log lite mer kanske det hade varit mer folk här.
Om du vill vara servitör...
Jag vill inte vara servitör. Jag är skådis.
Jag är en skådis som missar mitt livs chans.
Och eftersom du ger mig 3 dollar och 25 cent så vill du att jag ska le?
Ska jag le när jag sabbar mitt liv fullständigt?
Leendet behöver inte vara stort.
Ha en bra dag.
God dag.
Jag passar fiket.
Ja eller nej?
Kunder kommer in ibland.
Det är inte alltid tomt. Jag kan inte lämna dig här.
–Det är ditt livs roll. –Hur vet jag att du inte snor kassan?
Du kan ta min bil full med kött.
Varför gör du det här?
Tillfredsställelsen av att veta att man hjälpte nån förverkliga sig.
Kom tillbaka utan en skråma på den.
Okej. Folk kan komma in.
Jag ska nog klara av att göra en kopp kaffe.
Då så...okej.
Tack!
Det är fullt kaos på slakteriet i dag.
Och du försvinner?
I vårt familjeföretag har du det lättaste jobbet.
Trots att du har det enklaste jobbet lyckas du missköta det.
Varje dag hittar du sätt att flytta tillbaka inkompetensens gränser!
Det finns bara två moment i det arbete du har valt:
hämta kött, leverera kött.
–Det var inte det jag beställde. –Det är gratis.
Du levererar inte, du lagrar.
Varför är vår bil full av kött?
Varför har du kört en sväng med vårt kött?
Jag tar... Säg vem du är innan jag ringer polisen.
–Jag är servitören. –Jag är ägaren. Jag anställer folk.
Josh kallades till sitt livs audition.
Då kan han söka nytt jobb.
–Det var hans livs audition. –Det är inte problemet.
Vad är problemet?
Han är ingen bra skådis. Han har aldrig fått nån roll.
Han är en bra kille, men han kastar bort sitt liv. Han är avskedad.
Det var min idé.
Då är det väl ditt fel att han inte kan betala hyran.
–Fick jag sparken? –Du fick sparken.
Jag fick rollen.
–Fick du rollen? –Ja, de älskade mig.
–Fick du rollen? –Från i dag är jag skådis.
–Grattis! –Tack. Tack, du. Tack.
Jag visste det. Jag visste att du skulle sticka.
Hur fan ska jag betala hyran?
Okej, vänta. Nej, vänta!
Pengarna ligger på bordet. Det fattas fyra dollar.
Peter, du är skyldig mig pengar. Nej, du är skyldig mig pengar.
Okej. Vad ska du göra åt det då?
Du sa juni till mig. Vad ska jag göra nu då?
Säg det. Vad ska jag göra nu?!
Oroa dig inte för pengarna. Du...vann din pizza.
Ja, du vann tävlingen.
Du vann vår... Du vann vår "ät och vinn"–tävling.
Jag vet inte vad du vill, men det är inte läge nu.
Jag mår inte så bra. Så kan du gå nu?
Ja, absolut.
–Jag ringer snart polisen! –Nej, det behövs inte alls.
Men jag ser att du inte mår så bra–
–och vi har en policy–
–som är väldigt, väldigt, väldigt strikt–
–om i vilket tillstånd vi kan lämna våra kunder.
Här på...
...Roccos pizzeria... tror vi på en mer human pizza.
Så är allt okej?
Miss?
Fan!
Okej. Du är okej, du är okej. Du är okej, du är okej.
Miss. Miss!
–Kristen? –Miss!
–Släpp mig! –Kristen! Kristen!
Vem är du?
Skäms du för att säga att du är min pappa?
Nej.
Kan vi prata?
Ja.
Den goda nyheten är att vi nu har en plats ledig i vårt rehabprogram.
Den dåliga nyheten är att din dotter är helt ointresserad av programmet.
Eftersom hon är omyndig så är det ditt beslut.
–Jag är inte... –Det är ett väldigt bra program.
Vi har fått fina resultat.
Jag ska prata med henne.
Hej.
–Hur mår du? –Snälla, skriv på utskrivningen.
Jag vet inte vem du är, men...
Jag ber dig, skriv på papperna.
–De har ett suveränt program. –Jag kan sluta själv.
Jag hade precis fått världens chock. Snälla, skriv på.
Om jag går programmet är jag helt omringad av missbrukare dygnet runt.
Och jag garanterar att jag återfaller igen.
Folk slutar inte knarka i programmen.
De slutar när de vill sluta.
–De hjälper dig. –De låser in mig.
Och jag förlorar mitt jobb.
Jag har precis fått ett kanonjobb och det är det enda jag har i livet.
–Jag pratar med henne. –Tack.
Jag ska skriva på utskrivningen.
Det är ditt livs sämsta beslut.
Hon säger att hon blir lycklig.
–Hon behöver sluta knarka. –Det kommer hon att göra.
Älskar du din dotter?
–Det gör jag. –Gå och säg att du älskar henne.
Och säg till henne att du inte skriver på utskrivningen.
Var jobbar du?
Bloomingdale's.
–Klarar du dig i kväll? –Ja.
–Du har mitt nummer? –Ja.
–Du börjar jobba klockan...? –Åtta.
Och du är där åtta. Ja du...
I mitt liv har jag en tendens–
–att fatta väldigt, väldigt, väldigt dåliga beslut.
Säg att jag inte precis har fattat ett dåligt beslut.
Det har du inte.
Tack.
Ja.
Ja!
Tack, tack! Ja!
Jag har aldrig provat det. Skiljer det sig från vanlig Pilates?
Därför har framstående amerikaner–
–som Roger Morris, George Washington och Eliza Jumel...
–Jag skriver också. –Häftigt.
–Håll mig stilla. –Taxi!
Grymt. Ja.
–Kolla nu när jag dansar. –Okej.
–Ta det bara. –Okej, tack.
Kan du inte ge honom en slant?
Ja! Känner du?
...alla bott i Morris–Jumel Mansion.
Spännande.
Det är okej. Nej, nej. Okej...
Okej, okej.
Har du aldrig sett en tjej?
Seriöst, alltså. Fortsätt gå.
Så ska det se ut. Du, bruden!
Isdrottning! Isdrottning, ge mig ett handtag. Precis här!
–Sa du "isdrottning"? –Ja.
Säg inte det! Säg inte såna grejer!
Okej.
...bodde alla i Rogers Morris–Jumel Mansion.
Ja! Ja!
Otroligt, va? Otroligt! Glöm inte pengarna nu.
Och allt stod klart för mig. Jag fick en slags epifani.
Jag kan inte vara far till 533 barn. Det är inte möjligt.
Det är omöjligt att vara far till 533 barn.
Det är omöjligt att vara far till fyra barn.
Just det, exakt. Det är omöjligt.
Men jag kan vara deras skyddsängel.
De behöver mig som skyddsängel.
De behöver en som hjälper dem.
Jag avlade dem, så det är mitt ansvar.
Så ditt livs mening är att hjälpa–
–som en superhjälte, 533 barn?
Jag sa inte "superhjälte".
När du hjälper barnen ska du då bära mantel?
Jag sa "skyddsängel".
Ingen mantel, men du ska ha vingar och spela harpa.
Jag blir alltmer bekväm med att hävda otillräknelighet.
Jag har inga psykproblem.
Säg det exakt så till domaren.
Tack.
Tjena.
I dag är det första ultraljudet.
David, jag behöver en vän. Så du fattar det.
–Jag fattar. –Då åker vi.
Jag har druckit fyra liter vatten och får inte kissa före ultraljudet.
–Är det där benet? –Ja.
–Vilket är benet? –Den vita fläcken där.
–Är det huvudet där uppe? –Ja. Och nu får vi se armen.
–Fantastiskt. –Visst är det?
–Så alla organ är okej? –Ja.
Jag passerade nyss barnets huvud. Där är magen.
Herregud, såg du magen?
–Där är hela barnet. –Det är otroligt.
David, jag är inte säker.
–Inte säker på vad? –Titta på dem, de är monster.
Titta på han där.
Emma.
Det är det absolut vackraste som någon kan vara med om.
Vem är du? Dalai lama? Vad då, det absolut vackraste?
Och han där äter sin snorkråka.
Det är en bra proteinkälla. Hör på.
Du kommer att bli...
...en bra mamma.
Så här blir det: eftersom jag inte litar på dig överhuvudtaget–
–så ska jag ange dig som pappa.
Ja!
Jag anger dig som pappa på prov.
–Pappa på prov? –Ja. Du får inget gratis.
–Hur länge? –För evigt.
Måste vårt barn kalla mig "pappa på prov"?
Nej.
Måste jag bära en uniform som skiljer ut mig från vanliga pappor?
–Nej. –Då säger jag ja.
–Vi ska få ett barn! –Ja.
–Ditt namn? –Earl Monroe.
–Och du är...? –En vän.
Han sitter där.
Kanon. Tack.
Ska du inte prata med honom?
Nej.
Jag ville bara titta in och se honom.
–Nu har jag det, så... –Han hade tyckt om det.
Jo, men...
Oroa dig inte. Säg bara det första du tänker på.
Hej, Ryan.
Ett, två, tre.
Earl Monroe.
Du skötte dig bra.
Jag sa ingenting på hela tiden.
Jag fick inte fram ett ord.
Du var där. Du skötte dig verkligen bra.
Kanon.
Sabrina!
–Hej. Förlåt, förlåt mig. –Du är sen.
Tack så mycket.
Ursäkta.
Om vi vill veta vem Starbuck är måste de hjälpa oss med en strategi–
–så att det inte blir en cirkus av det här.
Välkomna STARBUCK–BARN
Vi ska inte alltid ha dem där.
Men jag tycker att vi ska kolla deras förslag.
Jag ville bara få fram att vi klarar oss bättre utan dem.
Ja? Herrn i blått.
Har du en kommentar?
Jag vill bara säga att...
Jag känner inte alla här, men...
Ni är alla verkligen fokuserade på...
...att hitta Starbuck.
Men vad som än händer så är ni alla bröder och systrar.
Ni har alla hittat varandra.
–Hallå! –Hallå!
–Hej. –Hej.
–Vad gör du här? –Jag...du vet, jag är...
Jag är pappan. Adoptivpappan.
–Jag är Ryans adoptivpappa. –Ryan?
Han är inte här nu. Han är på ett hem för handikappade.
Han kunde inte komma.
–Hallå! –Hallå.
Kristen, det här är...
–Taylor. –Taylor räddade mitt liv.
På badhuset. Han är livräddare. Och jag är Ryans adoptivpappa.
Han kunde inte komma, för han är handikappad.
–Är du pappa till ett barn? –Adoptivpappa.
–Läget? –Hallå, Josh!
Ja...
–Det här är Taylor och Kristen. –Hej.
Josh jobbade på fik och är nu skådis.
Taylor här är livräddare och räddade mitt liv.
Kristen äter pizza och är f.d. knarkare.
Jag är adoptivpappa till en handi– kappad kille som inte kunde komma.
–Han heter Ryan. –Du är han i parken.
–Hallå! –Tjena.
–Josh, Kristen och Taylor. –Hej.
Kristen har ett bra jobb och är kvar på...
–Jag jobbar på Bloomingdale's. –Det är bra. Alla klarar sig bra.
Och jag är adoptivpappa till en ung handikappad man.
Ryan, som uppenbarligen–
–och tyvärr var för upptagen med sitt handikappade liv–
–för att göra det vi gör. Så jag tog grejerna till honom. Jag måste gå.
Men alla ser ut att må bra.
–Kul att träffa dig. –Jättekul att träffa er.
Taxi!
Från i kväll deltar du officiellt i en masstämning mot dig själv.
Vad gör du här?
–Jag rekar. Vad gör du här? –Jag följde efter ett av mina barn.
–Varför? Vem gör såna grejer? –Jag var nyfiken.
Sluta med allt livet ut. När du får en idé, kom till mig.
Så ska jag som din vän döda din idé.
–Du är inte normal, David. –Jag är normal.
Vi har känt varann i 20 år. Du är inte normal.
–Jag är väldigt normal. –Verkligen? Mariouka då?
För fem år sen gifte du dig med en ryska du aldrig träffat.
Hon ville in i landet och lovade att städa hos mig i ett år.
Hon stack efter tre dar med sin man.
Hur mycket förlorade du på att importera kubanska cigarrer?
–Han såg så ärlig ut. –Han hade badbyxor på sig!
Sen när gör nån affärer med en man i badbyxor?
För första gången i mitt liv tror jag att jag gör det rätta.
Du gör inte det rätta.
Sluta träffa dina barn!
Var är våra pengar?
Jag ska fixa dem, sa jag.
Nu är det 100 000. Så du måste låna mig lite stålar.
Tony! Det är David. Ja...
Hallå?
Phil! Hur är det, kompis?
Rob!
Nelson!
Det är lugnt. Jag förstår.
Nej, nej. Vi hörs snart igen.
Hej, David Wozniak.
–Jag är inte David Wozniak. –Alla profilerna.
Jag såg på dina obetalda räkningar att du heter David Wozniak.
Jag satt bakom dig på hotellet.
Jag heter Viggo.
Jag är din biologiske son.
Tänker du avslöja mig?
Det vet jag inte.
Jag vet inte ens varför jag ville träffa dig.
Vem är du? Vad jobbar du med?
Jag jobbar på ett slakteri.
Jag är vegetarian.
–Så du mördar djur? –Nej, jag kör ut köttet.
Jag mördar det inte. Jag skjutsar runt det.
Leo Tolstoj skriver: "Vill man leva ett rättskaffens liv"–
–"bör man inte äta djur."
Det visste jag inte.
Thomas More: "Utopianerna anser att slaktande av våra medvarelser"–
–"gradvis förstör den medkänsla"–
–"som är den finaste känsla som vi människor kan visa."
Det var intressant.
Kan det här förbli vår hemlighet?
Kan jag bo här ett par dar?
Jag måste lära känna dig.
Efter två veckor är han outhärdlig.
I morse ringde han tre gånger. Han upptar all min tid.
–Lyd honom. Han får inte avslöja dig. –Långa samtal... som polisförhör.
–Han vill knyta an. –Lyd honom eller bli avslöjad.
Han rekommenderar böcker som är så tunga och oförståeliga–
–att det är omöjligt att begripa nåt i dem.
Sen vänder han på allt och frågar om jag håller med.
Och så bevisar det att jag ljuger.
Vi pratar inte. Det är ett schackparti som jag inte fattar.
Det är tröttsamt, påfrestande.
–Nej. –Svara.
Du måste svara. Gör precis som han vill.
–Jag köpte grönkålssallad till dig. –Vad då?
Jag skojar.
–Du får en trippel monsterburgare. –Ja, snälla.
Borde du måla så här?
Jag kan måla. Jag gör det gärna.
–Tack för att du är här. –Jag är glad att vara här.
Jag målar jättegärna. Från och med nu målar jag.
–Jag köpte pommes till dig. –Har du pommes också?
–Och kanske nåt mer. –Verkligen? Nåt extra gott?
Du köpte två burgare till mig!
Jag avbokar i morgon kväll med Emma och slutar tidigt så vi kan göra nåt.
I morgon bestämmer Viggo vad vi gör.
–Okej, då sticker jag. –Lycka till på matchen, David.
Är allt okej?
Ja.
Vill du spela?
Ja!
Ta dina grejer, så sticker vi.
Vi måste skynda oss. Akta, akta.
–Har du träningsbyxor? –Det är ingen nattklubb.
–Har du shorts jag kan låna? –De passar inte dig.
Så här.
Vad?
Där uppe.
Dribbla, dribbla!
Du måste dribbla.
Dribbla! Du måste dribbla.
Varför dribblar han inte?
David, du måste absolut komma på lördag.
Alla kommer.
Jag ska träffa Emma på lördag.
Du kom på det med att vi bröder och systrar hittade varandra.
Jo, men jag ska träffa Emma. Och jag tillbringar mycket tid med dig.
Jag har en riktig familj också.
–En familj. –Du sa "riktig familj".
Nej.
Att du har beslutat att glömma den tiden i ditt liv–
–betyder inte att vi inte finns. Vi finns, vi finns på riktigt.
Vi är också din riktiga familj.
Viggo...!
Viggo!
Hoppas du är nöjd.
Jag ljög för Emma för att komma hit.
–För kvinnan som väntar mitt barn. –Ditt riktiga barn.
Vi har pratat mycket om incidenten.
Vi behöver inte älta vårt lilla bråk.
Jag är här. Ser du att jag är här?
–Ser du att jag är här? –Med dina falska barn.
–Falska? Vad fan yrar du om? –Om vi inte är riktiga, vad är vi?
–Nietzsche sa... –Fan ta Nietzschka!
–Fan ta Kindergarten! –Kierkegaard!
–Det är häråt. –Fan ta Nietzscka! Och Kierkegaard!
Och fan ta...
–Du kommer inte ens på en till. –Fan ta alla de snubbarna.
Ingen av dem hade 533 riktiga barn.
Tog du med mig för att avslöja mig?
Nej. Jag ska ha dig för mig själv.
–Ställ dem vid grilen. –Vid grillen.
Det är ett hemligt släktrecept. Du kommer gilla det.
Wow! Såg ni vad som händer när tofun träffar grillen?
Ingenting. Exakt det som händer när tofun träffar smaklökarna.
Kläm ihop er.
Okej, vi har en till. Stå nära.
Okej, allihop, kläm in er. Stå så nära ni kan.
Okej, till vänster. Kan du flytta in lite?
Säg "brie".
Brie!
Och jag är verkligen nere
det känns ända in i märgen
Vet du inte att jag behöver din hjälp?
Du är min vän
Och jag är verkligen nere
Hej. Det här är Ryan.
–Hej, Ryan. –Tjena, Ryan.
Visst var det suveränt?
Jag hade jättekul.
Så...då skiljs vi väl åt.
Ha en suverän dag.
Ryan!
Kan jag bara få... Tack.
Jag ville bara berätta för dig...
Jag är din pappa.
Okej?
Så...
...du får se mer av mig.
Det var en rolig helg.
Du verkar alltför avslappnad.
Det är ett stort ögonblick för mig. Ett nytt skede i vår relation.
–Nej. –Nej?
Du måste veta att inget av det som de säger om mig är sant.
Inget.
Du måste förstå att de älskar att håna mig.
De är monster. Riktiga monster.
Jag vill utbringa en skål för Emma.
För det är viktigt att du vet att denna...
...övergångsrit...
–Vi vill inte bara håna David. –Fast det är ett mål.
Vi har ställt ut Davids förflutna i det skarpa dagsljuset.
Det är viktigt, för du måste veta vad du ger dig in i.
–Och nu när du vet allt det... –Jag har fler bilder.
–Inte Sniper. –Sniper?
–Hans rockband. De sminkade sig. –På 80–talet sminkade alla sig.
Jag sminkade mig inte på 80–talet.
Nu när allt det här är känt så är det viktigt för dig att veta–
–att Wozniaks har upplevt underbara tider–
–och lite hårda tider.
Pappa?
När min fru och jag var nygifta–
–drömde vi om en bröllopsresa till Italien.
Men vi hade inte så mycket pengar. Sen fick vi barn.
Vi lovade oss själva: en dag, när vi är gamla.
Men tiden gick. Man måste göra det bästa av nuet.
–Gör alla det bästa av nuet? –Ja, vi gör det mesta av nuet.
När min fru blev sjuk kom David en dag med flygbiljetter till Venedig.
Han hade ordnat med allt.
Hotell nära Dogepalatset, gondolerna.
Sen flög våra tre söner över och anslöt sig till oss.
Vi hade en stor familjemiddag nära Markusplatsen.
David betalade allt.
David...
Han gör såna grejer.
Om du kan leva med alla hans fel–
–så får du också uppleva några fantastiska stunder.
–Låt oss be. –Nej, pappa. Snälla du.
Vi skålar.
Din pappa är förtjusande.
Ja.
Otroligt att du tog hela din familj till Venedig.
–Hur betalade du det? –Jag hade pengar.
–När du var 20? –Ja.
Oj. Vilket jobb gav dig råd med en resa till Venedig?
Det var ett slags kroppsarbete.
Det var en grym middag.
Snart så...
Okej, kom igen. Öppna slussarna.
Ha så kul. Okej, ha en bra skoldag.
Ha så skoj. Man får gilla raster.
Kolla på de små änglarna. Hur är det, kompis? – Ha så kul.
Kaffe? Rostat bröd? Ägg?
–Nej. –Hur var din helg?
Avkopplande. Väldigt avkopplande.
Middag med familjen. Och jag läste. "Sagan om ringen".
Att du ljuger för din tjej är okej. Lögner bygger starka relationer.
Men jag är inte hon. Så innan du säger–
–att du hängde med Frodo, Gandalf och Bilbo Bagger i helgen, titta här.
Spermadonatorbarnens friluftshelg Journalisten får inga priser.
Men tydligen plockade CNN upp hans story.
Och Fox. Och till och med BBC.
Så i kväll frågar fyra fem miljarder människor: "Vem fan är Starbuck?"
Är det bra för oss? Bådar det gott för vår rättegång?
Är det en situation som vi kan återta kontrollen över?
Svaret är ja. Nu går vi på offensiven.
En motstämning. Vi ska också stämma kliniken.
Ett ansenligt skadestånd. Kliniken får inte äventyra din anonymitet.
De överanvända din sperma och orsakat ett ifrågasättande av din anonymitet–
–vilket har blåsts upp stort av media.
Jag menar – du ska höra vad folk säger om Starbuck.
–Vad säger de om Starbuck? –Hemska saker. Men det är bra.
För med vår motstämning... David, dina skuldproblem försvinner.
Vi ska kamma hem storkovan.
Det är överallt på Twitter och på nätet.
Aldrig att han träder fram. Aldrig!
På jobbet, på alla möten, vad man än säger–
–så kommer alla att tänka: "Hey, det är El Masturbator."
...33 barn. Han har donerat 693 gånger!
Han hade ett välbetalt handarbete. Helt otroligt!
Men lyssna. Han gick under kodnamnet Starbuck. Starbuck?
"Pungkungen" hade passat bättre.
–Läs några tweets. –Sista ungen var en olyckshändelse.
Han såg en repris av "Baywatch" och det bara hände.
Jag visste inte att det var ett jobb.
Jag visste att det var en hobby.
Vad tycker du om Starbuck–grejen?
–Det är förfärligt. –Vad är förfärligt?
Tycker du inte det är förfärligt? Vad tänkte han på?
Inte att de skulle använda hans sperma så mycket.
Och han tänkte inte att de skulle välja hans profil så ofta.
–Kan jag hjälpa er? –Har du en sittvagn för 533 barn?
–Nej. –Nej?
Han har inte det. För det är inte normalt att ha 533 barn.
Viggo, vart fan ska du?
–Jag vet inte. –Det ska in där inne.
David. Dina bröder är på kontoret. De vill prata med dig.
De ville ha hundra tusen!
Pappa hade inte det. Så de försökte dränka honom.
Vad tänkte du på? David, vad tänkte du på?!
Fixa pengarna, David. Fixa pengarna.
Otroligt!
–Pappa, du... –Gå härifrån, David.
Gå härifrån.
Vi...
–Vi lämnar in motstämningen. –Utmärkt.
Utmärkt. Kom in.
Vad skulle hända om vi inte längre respekterade såna här avtal?
Inget mindre än...
...en obegränsad mängd av kaos.
Vårdnadsstrider.
Möjliga intrång i lyckliga familjer.
Och detta skulle drabba bägge parter.
Mammor som plötsligt står utanför donatorernas dörrar.
Donatorer som plötsligt vill ha besöksrätt.
Som vill delta i viktiga beslut om religion och utbildning.
SEKRETESSAVTAL
Ingen av parterna tvingades att skriva på avtalet.
Och ingenstans står ett förfallodatum.
Vad tycker ni?
Varför förstår jag inte när du pratar?
Jo, förstår du...
Det här är en invecklad situation.
Jag hade röstat på den andre.
Nej. Den andre har fel.
Farmor har rätt. Jag tror att du förlorar igen.
Sa hon det?
Okej... Tack, barn. Ni kan alla gå och lägga er.
Ska du säga det i rätten?
Det går inte. Du kan inte skicka domaren i säng.
Jo, pappa kan skicka alla i säng.
Och just nu ska ni alla i säng. Gå nu.
LYCKA TILL PAPPA
Det här är barn som är vilse. De är vilse i vildmarken.
De vill veta vem deras pappa är. Är det för mycket begärt?
Vad skulle hända om vi inte längre accepterade såna här avtal?
Inget mindre än–
–en obegränsad mängd av kaos.
Det var bättre.
Vi är här utanför domstolen...
Det här målet vinner vi lätt.
Jag frågar vilken grundläggande rättighet som är viktigast här.
Jag har varit musiker hela livet. Jag skriver musik för att...
Jag tror att jag talar för alla.
Jag vet hur det var att växa upp utan pappa.
Jag vill träffa mannen som skapade mig.
Jag har upplevt många övergångar.
Det är väsentligt för min identitet och det är allt jag har tänkt på.
Jag vill bara känna den delen av mig själv.
Sista ultraljudet är på fredag kl. 14. Kan du komma då?
Det finns inget avtal. De bröt avtalet. De begick avtalsbrott!
Han skrev på ett anonymitetsavtal för 693 donationer!
Han har rätt till skadestånd, för ni ska höra vad folk säger om honom.
Du måste förbereda dig! Varför gör du det inte?
Du är min vän. Förlåt.
Vi har velat visa att det avsiktliga förtigandet av denna viktiga uppgift–
–har haft och fortsätter att ha negativ psykologisk påverkan–
–på vart och ett av Starbucks barn.
Även om donatorn kan ha förhandlat sig till anonymitet med kliniken–
–och föräldrarna kan ha accepterat hans anonymitet–
–som villkor för att få spermadonationerna–
–så har barnen inte sagt ja till nåt. Ändå är det de...
Det är de som påverkas mest direkt.
Det är helt ologiskt. Tack.
Det är härliga ungdomar.
Utan anonymitetsklausulen...
...hade ingen av dem varit här.
Och att inte ha dessa vackra ungdomar–
–vore en stor förlust.
Vi behöver anonymitetsklausulen.
Rätten ska nu överväga frågan.
–Hur lång tid kan det ta? –Jag vet inte, David.
Jag vet inte!
–Vad vet du inte? –Jag vet ingenting.
Mamma hade rätt. Jag är värdelös och helt kass.
Du skulle skaffat en riktig advokat.
Stå upp!
Ni kan sätta er.
I rättens dom får parterna ett dokument i vilket ni kan läsa–
–att Starbuck helt och utan förbehåll–
–har rätt att förbli...
...anonym.
Han kommer också att ha rätt till 200 000 dollar i skadestånd–
–från Graboski–Levitt–kliniken. Förhandlingen avslutas.
Så Starbuck har rätt att förbli helt anonym.
Han får också 200 000 i skadestånd.
Ja! Ja!
Brett, hur reagerar du på domen?
Jag tycker så klart synd om barnen. Men jag är väldigt, väldigt nöjd.
Jag är stolt över att ha försvarat min klient och hans rättigheter.
Och jag vill tacka mina egna barn och min mamma.
Mamma, jag vann.
Jag vann.
Och jag vill bara säga... David, vi gjorde det.
–Nej! –Vi gjorde det, David.
Vem är David?
Han är min älskare och har alltid ställt upp för mig.
David, min älskling...
Jag älskar dig, David. Jag älskar dig, David.
En känsloladdad process för alla. Väntade ni er den här domen?
Vi är besvikna.
Vår talan avvisades och vi har inga fler rättsliga medel.
Men vi har inte förlorat allt.
Vi fick höra att ingen lag kräver att Starbuck ger sig till känna.
Men det finns mer i det här än bara juridiska skyldigheter.
Vi finns och han finns. Och bortom alla lagar så finns det människor.
Så det slutliga beslutet är Starbucks.
Han är inte juridiskt skyldig att ge sig till känna.
Men nu när han har sett alla oss...
...så kanske han gör det. Det är hans beslut.
Det har sagts många ofördelaktiga saker om Starbuck i media.
Vi vill att vår pappa ska veta att i våra ögon–
–så är han varken bov eller monster.
För oss är han en–
–som skänkte liv och lycka där det verkligen behövdes.
Grattis, älskling.
Jag hade det.
Jag kastade perfekt hela matchen och var sen tvungen att sabba allt.
Min mamma såg allt på tv.
Hon måste ha blivit förvånad över att höra du har en manlig älskare.
Nej. Hon sa att hon alltid hade anat det.
Hon sa att vi är ett förtjusande par.
Och dina barn?
De tycker det är fräckt.
Jag bara undrar...
...och det är helt hypotetiskt.
Om jag beslutar att träda fram, förlorar jag hela skadeståndet då?
Jag tror det.
Emma säger alltid...
...att jag inte har nåt liv.
Därför beslutade jag att försöka göra det rätta.
Det är svårare än jag trodde.
Pappa.
Pappa, jag är Starbuck.
Är du El Masturbator?
Ja.
För en gångs skull i mitt liv så vill jag fatta rätt beslut.
En gång. För en gångs skull vill jag vara en normal människa.
Vad hade en normal person gjort nu?
Normala personer gör inte sånt här.
Låt oss säga att en normal person drabbades av lite omdömessvikt–
–och donerade sperma 693 gånger.
Vad hade de gjort? Vad hade mina bröder gjort?
Dina bröder är inte mentalt rustade att hantera en sån här situation.
När allt kommer omkring är du nog en av få människor på jorden–
–som kan hantera sånt här.
Varför inte bara berätta för dem?
–Som du vet så har jag pengaproblem. –Ja, dina skulder.
Du vet att jag växte upp i fruktansvärd fattigdom.
Jag vet, pappa.
När jag lämnade Warszawa för USA så gav min pappa mig tio dollar.
Det var allt han hade. Jag kunde inte neka hans hjälp–
–så jag lovade att betala tillbaka honom tusenfalt när jag blev rik.
Min pappa dog när din mamma och jag fortfarande var luspanka.
Jag har alltid undrat vad som var svårast för honom.
Att inte kunna ge sitt barn nog.
Eller att inte vara hos sina barn när de hade det svårt.
Min stora lycka här i livet är att se er pojkar varje dag.
Det är framgång för mig.
Så precis som min pappa vill jag hjälpa dig.
Här är tio dollar.
Det gav mig tur. Med tio dollar byggde jag mitt imperium.
Så ta dessa tio dollar.
Och ta också...
Det är din del av slakteriet.
Det är ditt arv i sedlar i små valörer för att betala dina skulder.
–Jag är rädd att göra dem besvikna. –Varför skulle de bli besvikna?
Jag är köttbilschaufför.
En usel köttbilschaufför. Ja, du är usel.
Det tar dig fyra gånger längre tid än för nån annan att köra ut kött.
Men vart du än kommer så älskar folk dig.
De kommer att älska dig.
Alla älskar dig.
Tack, pappa.
Jag heter David Wozniak.
Jag är en jättekass köttbilschaufför
på Wozniaks slakteri.
Jag kan också stolt säga att jag är Starbuck.
Jag är biologisk far till 533 vackra barn.
Vi kommer nu.
Emma!
Du skrämde oss lite grann.
Hej.
Mr Wozniak?
–Ja. –Er familj är här för att träffa er.
Är han välskapt?
Ja.
Så han kan jobba i morgon?
Det här är skumt.
Hej.
Jag ljög för er. Jag är er biologiska far.
Och ni har en lillebror.
Han hade lite bråttom.
Men han mår mycket, mycket, mycket bra.
Får vi se honom?
Det ska jag kolla.
Hej.
Han är så liten.
Emma.
Vill du gifta dig med mig?
Vill du inte vänta och se om jag får tillbaka min figur?
Om du förblir plufsig lovar jag att också bli plufsig.
Undrar om det är första gången som "plufsig" används i ett frieri.
Emma.
Jag är Starbuck.
Varför bluffar du alltid?
Hur kunde du tro att ett frieri skulle ursäkta det faktum–
–att du är pappa till 533 barn?
David! Gud...!
Det här är inte längre ditt barn.
Jag vill vara solklar på två punkter.
Punkt ett: Jag sa jag skulle skärpa mig så fort det gick och det gör jag.
Jag har kunnat tänka mycket. Mycket.
Och jag vet att bara jag kan avgöra om jag är pappan eller inte.
Inte en domare, inte min familj, inte Dr Phil. Inte ens du.
Ingen annan än pappan kan avgöra om han är pappan eller inte.
Och jag, David Wozniak, är pappa till det här barnet.
Det andra faktumet som inte går att ändra på är att jag är Starbuck.
Det kan så klart vara lite läskigt eftersom det är helt nytt–
–och ingen på den här planeten har nånsin upplevt det förut.
Det är som de första stegen på månen.
Men trots ett par nackdelar–
–tror jag att vi från det här kan ta med oss en enorm massa glädje.
Icke att förglömma: groteska mängder gratis barnvaktande.
Jag vet inte hur det här blir.
Nu när jag avslöjar vem jag är så riskerar jag allt.
Jag riskerar allt för mina 533 barns välbefinnande.
Och när du ser mig riskera allt–
–borde det övertyga dig om att vad som än händer–
–och vilket kaos den där killen än hamnar i så finns jag där.
Du sa åt mig att skaffa ett liv.
Här har du det. Det här är mitt liv.
Det är kanske lite konstigt.
Och lite överdimensionerat.
Men det är mitt liv.
–Punkt två... –Punkt ett var jättelång.
Punkt ett var lång. Punkt två...
Frieriet var ingen bluff.
Punkt två var mycket kortare.
Jag behöver dig i mitt liv.
Lova mig att du en dag tar med mig till Venedig.
Stort och hjärtligt tack från hela din riktiga familj.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2014
Ansvarig utgivare: Pia Grünler